Види добрив та їх класифікація
За видом добрива поділяють на органічні, мінеральні і бактеріальні.
Органічні добрива є:
• тверді (гній, торф тощо);
• рідкі (гноївка);
• сидеральні (зелені рослини, які приорюють, наприклад, люпин).
![](https://vivatagrovan.com/wp-content/uploads/2023/09/dobriva-organic-1.jpg)
Мінеральні добрива розділяють за принципом дії:
• прямої дії – азотні, калійні, фосфорні і мікродобрива (залізо, хлор, молібден) – надходять для живлення рослин;
• непрямої дії (гіпс, вапно) – поліпшують властивості ґрунтів, хоч для живлення рослин їх не використовують.
Мінеральні добрива вносять у твердому вигляді (гранульовані і пилоподібні) і рідкому (аміачна вода, безводний аміак). Крім того, використовують різні розчини твердих добрив.
![](https://vivatagrovan.com/wp-content/uploads/2023/09/depositphotos_461670056-stock-photo-tractor-spreading-artificial-fertilizers-in.webp)
Бактеріальні добрива сприяють нагромадженню в ґрунті азоту і переводять у засвоювані рослинами форми фосфорні добрива. Ними обробляють насіння перед сівбою.
Ноу-хау
Концентроване органо – мінеральне добриво «Органофоска PK+S» + активатор ґрунтових мікроорганізмів. Це добриво для внесення в ґрунт під передпосівну культивацію, поверхневе лущення, РТС під будь-яку культуру. Розроблене в Україні.
![](https://vivatagrovan.com/wp-content/uploads/2023/09/Без-названия-2.jpeg)
Класифікують добрива за такими ознаками:
• за властивостями – за гігроскопічністю (здатністю вбирати вологу), розсіюваністю, злежуваністю;
• за способом внесення – суцільного внесення, рядкового внесення і внесення з поливом водою;
• за призначенням – основне внесення (перед оранкою, лущенням, культивацією), припосівне (одночасно з сівбою або садіння), підкормка в різні періоди росту і розвитку рослин.
Способи та технологічні схеми внесення добрив
Ефективність добрив значною мірою залежить від правильного сполучення способу їхнього внесення в ґрунт. Існують такі способи використання добрив:
• суцільне внесення;
• рядкове внесення;
• внесення добрив з поливом.
За призначенням розрізняють такі способи внесення добрив:
• основне (допосівне);
• припосівне (рядкове);
• підживлення (післяпосівне).
Основне (допосівне) внесення добрив. Частіше його виконують так. Добрива розсівають на поверхні ґрунту і негайно заробляють у ґрунт під час основного обробітку. Добрива треба заробляти під глибокий обробіток ґрунту у вологий шар, бо його призначення – задовольняти рослини елементами живлення протягом вегетаційного періоду.
• Під час поверхневого обробітку ґрунту добрива необхідно заробляти глибше, у вологий шар ґрунту (на глибину 15…18 см) це сухі, а якщо це органо – мінеральне добриво «Органофоска PK+S» яке вноситься оприскувачами та надалі заробляється на глибину 5-7 см де будуть корінці культури. (Стаття: Органофоска PK+S: Інноваційне Добриво для Максимального врожаю)
Органічні добрива в усіх зонах під всі культури вносять в основне удобрення і заробляють під час основного обробітку ґрунту.
![](https://vivatagrovan.com/wp-content/uploads/2023/09/organofoska-pks-2.jpg)
Припосівне внесення – це внесення добрив під час сівби недалеко від рядків або гнізд. Основним завданням його є поліпшення живлення рослин на початку вегетації, коли в них ще слабко розвинена коренева система. У цей період рослини дуже чутливі до нестачі легкодоступних елементів живлення, особливо фосфору. Тому в рядки частіше вносять гранульований суперфосфат або гранульовані комплексні добрива, наприклад нітрофоску. Добрива в рядки вносять одночасно із сівбою на відстані 3…4 см збоку від рядка і на 5…6 см глибше загортання насіння.
Підживлення – це внесення добрив під час вегетації рослин для посилення живлення в певні періоди розвитку.
Розрізняють підживлення: кореневі і позакореневі (некореневі).
Кореневе підживлення – розміщення добрив у безпосередній близькості від кореневої системи.
Некореневе підживлення – це нанесення добрив на листки та інші наземні органи рослини (обприскування рослин розчинами слабкої концентрації). Його застосовують здебільшого для посилення живлення азотом та мікроелементами. Таке підживлення дуже ефективне у районах достатнього зволоження і на ґрунтах з легким механічним складом.
Залежно від застосованих технологічних засобів для підготовки і внесення добрив, типу змішувача, спеціальних транспортних засобів, відстані транспортування добрив від складу до поля використовують різні технологічні схеми внесення добрив.
Агротехнічні вимоги до операцій внесення мінеральних та органічних добрив
Агротехнічні вимоги під час внесення мінеральних добрив. Нерівномірність внесення добрив для тукових сівалок не має перевищувати ± 15 %, а для розкидачів ± 25 %. Вологість мінеральних добрив, підготовлених до внесення, має забезпечувати нормальну роботу дозувальних апаратів. Розриви між суміжними проходами машин не допускаються. Допускається перекриття суміжних проходів не більше 6 % від ширини захвату агрегату. Час між розкиданням і загортанням добрив – не більше 12 годин.
Агротехнічні вимоги під час внесення органічних добрив. Добрива мають бути однорідними за якістю, в них не повинно бути каменів та інших сторонніх предметів. Машини мають забезпечувати своєчасне внесення певної норми добрив з рівномірним розподілом їх на полі. Під час внесення дорив допускається відхилення від заданої норми не більше 5 % за масою. Нерівномірність не має перевищувати ± 25 %. Втрата поживних речовин має бути мінімальною. Інтервал між внесенням і приорюванням органічних добрив не має перевищувати двох годин.
ВИСНОВОК:
В цілому, правильна підготовка та внесення добрив є важливою частиною агротехнічного процесу в сільському господарстві, що впливає на врожайність та якість сільськогосподарських культур. Дотримання вищезазначених агротехнічних вимог допоможе досягти оптимальних результатів у вирощуванні рослин та збільшити продуктивність сільського господарства.
Сіємо у сухий грунт: Надійний захист і живлення для насіння – “Бакова суміш “Дефенс-С”